Методика імітаційного моделювання технологічних процесів технічного обслуговування - Барабаш , Р.; Шарибура , А.; Чухрай , В.; Михалюк , М. (Вісник Львівського національного університету природокористування. Серія «Агроінженерні дослідження», 2024)
Представлена методика дає змогу для врахування таких структурних особливостей ТП ТО, як обмеження на черговість виконання операцій і розміщення робочих зон об’єкта обслуговування. Процес моделювання створює умови для забезпечення: реалізації важливих теоретичних положень про взаємозалежність різних параметрів ТП ТО (фронту ТО f, кількості робітників u і обладнання різних типів Kr), а також взаємозалежності різних показників ефективності ТП (тривалості ТТ.П коефіцієнтів використання фондів робочого часу робітників ƞu і обладнання ƞr); автоматизованого розрахунку параметрів і показників ефективності ТП та техніко-економічних показників; отримання початкових даних для синтезу параметричних рядів виробничих структур різної продуктивності, визначення максимальної та оптимальної продуктивності. Для імітаційного моделювання ТП ТО автомобілів, тракторів, мобільної техніки та їхніх гідравлічних систем у середовищі Net Beans IDE розроблено систему автоматизованого проєктування. Вихідними даними для моделювання є кількість: ЕТО та їх зміст, робочих зон, в яких вони проводяться, типів обладнання, норм часу на операції та пріоритету виконання тих чи інших операцій. Необхідно знайти мінімальний час ТТ.П, за який можна виконати N операцій, на які накладено виразну виробничо-технологічну структурність. Цей алгоритм дає змогу отримати такий розпис операцій, за якого тривалість технологічного циклу є мінімальною за одночасного досягнення максимально можливих значень їх коефіцієнтів використання. Такий розподіл здійснюється з дотриманням таких обмежень: по-перше, в одній робочій зоні одночасно може виконуватися операція лише одним виконавцем і одним типом обладнання, тому операції, які просторово розміщені в одній робочій зоні, у невпорядкованій моделі можуть розташовуватися лише послідовно, але не паралельно; по-друге, розподіл операцій між виконавцями та обладнанням здійснюють без порушення часових та міжопераційних зв’язків; по-третє, потрібно досягнути мінімуму втрат робочого часу виконавців під час переміщень їх навколо об’єкта та в інші робочі зони. Описаний алгоритм дозволяє виконувати багато випадкових симуляцій побудови розв’язків. Кожен із розв’язків є відмінним, оскільки для вибору операцій, які будуть виконуватися, використовується генератор рівномірного розподілу випадкових величин.